Codul de procedura fiscala reglementeaza in detaliu procedura de declarare a obligatiilor fiscale in conditiile in care pentru sistemul autoimpunerii este majoritar in sistemul administrarii impozitelor, taxelor si contributiilor sociale. Tocmai de aceea, printre obligatiile administratiei fiscale se afla si exercitarea rolului activ in ceea ce priveste depunerea declaratiilor, avand obligatia, potrivit art. 7 alin. (3) din Codul de procedura fiscala, de a examina in mod obiectiv starea de fapt, indrumand contribuabilii pentru depunerea declaratiilor.
Prin O.U.G. nr. 46 din 13 mai 2009 privind imbunatatirea procedurilor fiscale si diminuarea evaziunii fiscale, au fost aduse modificari Codului de procedura fiscala inclusiv in sfera dispozitiilor referitoare la situatia in care nu este respectata obligatia de depunere a declaratiilor fiscale.
Din perspectiva acestei modificari, sanctiunea majora pentru nedepunerea declaratiilor nu este sanctiunea contraventionala, ci riscul ca, prin procedura de stabilire din oficiu a obligatiilor fiscale, sa fie stabilite in sarcina declarantului sume cu mult mai mari decat cele care ar fi fost datorate daca declaratia ar fi fost depusa. Din aceasta perspectiva, indiferent de intarzierea in depunerea declaratiilor, trebuie subliniat faptul ca, potrivit art. 81 alin. (3) lit. c) din Codul de procedura fiscala, obligatia de a depune declaratia fiscala se mentine si in cazurile in care organul fiscal a stabilit din oficiu baza de impunere si obligatia fiscala.
Avand ca temei art. 83 din Codul de procedura fiscala, este dezvoltata o intreaga procedura in urma careia lipsa declaratiei este suplinita de catre administratia fiscala, in mod administrativ. Astfel, dupa expirarea unui termen de 15 zile de la instiintarea contribuabilului privind depasirea termenului legal de depunere a declaratiei fiscale, administratia poate initia procedura de estimare a bazei de impunere potrivit art. 67.
Declaratia fiscala se depune de catre persoanele obligate, potrivit Codului fiscal, la termenele prevazute de reglementarile legale in vigoare. Nedepunerea declaratiei fiscale da dreptul organului fiscal competent in administrarea contribuabilului sa procedeze la stabilirea din oficiu a impozitelor, taxelor, contributiilor si a altor sume datorate bugetului general consolidat.
![Contributii aferente veniturilor impozabile si neimpozabile in 2024](https://www.rs.ro/dbimg/product/3195-contributii-afe.png)
Contributii aferente veniturilor impozabile si neimpozabile in 2024
![Instruire si testare SSM 5 modele de teste si instructiuni proprii SSM](https://www.rs.ro/dbimg/product/3016-instruire-si-te.png)
Instruire si testare SSM 5 modele de teste si instructiuni proprii SSM
![40 Modele de Regulament Intern](https://www.rs.ro/dbimg/product/3188-40-modele-de-re.png)
40 Modele de Regulament Intern
in cadrul activitatii curente de gestiune a declaratiilor fiscale, compartimentul de specialitate de la nivelul organului fiscal identifica contribuabilii care nu si-au indeplinit obligatiile declarative, prin compararea obligatiilor de plata declarate cu obligatiile de declarare inscrise in vectorul fiscal, atasat fiecarui contribuabil.
Contribuabilii identificati, care nu si-au indeplinit obligatiile declarative, vor fi notificati privind nerespectarea regimului de depunere a declaratiilor fiscale. Notificarile se comunica de compartimentul de specialitate, conform procedurii de comunicare a actelor administrative, in termen de 15 zile de la expirarea termenului legal de depunere a declaratiilor fiscale. Stabilirea din oficiu a obligatiilor fiscale nu se poate face inainte de implinirea termenului de15 zile de la instiintarea contribuabilului privind depasirea termenului legal de depunere a declaratiei fiscale.
Stabilirea din oficiu a obligatiei fiscale se face prin estimarea impozitelor, taxelor si contributiilor. De asemenea, in cazul contribuabililor care au obligatia declararii bazei impozabile, stabilirea din oficiu se face prin estimarea acesteia.
Pentru estimarea impozitelor, taxelor si contributiilor sau a bazei de impunere, dupa caz, se vor avea in vedere toate datele si documentele care au relevanta pentru estimare. Estimarea consta in identificarea acelor elemente care sunt cele mai apropiate situatiei de fapt fiscale, urmarindu-se stabilirea corecta a impozitelor, taxelor si contributiilor. De asemenea, estimarea se face pentru fiecare perioada fiscala si pentru fiecare tip de impozit, taxa sau contributie. In situatia in care exista informatii aflate la dispozitia organului fiscal privind situatia fiscala a contribuabilului, stabilirea din oficiu a impozitelor, taxelor si contributiilor se va face pe baza urmatoarelor documente si informatii relevante pentru impunere:
a) documente existente la dosarul fiscal al contribuabilului, referitoare la perioade de raportare privind anul in curs sau anii anteriori, dupa caz:
- declaratii fiscale;
- rapoarte de inspectie fiscala;
- situatii financiar-contabile;
- alte documente.
b) informatii de la terti:
- obtinute in urma controalelor efectuate la alti contribuabili care au legaturi de afaceri cu platitorul in cauza;
- declaratii informative.
c) informatii de la contribuabilii care desfasoara o activitate similara, in aceeasi arie geografica.
In aceasta situatie, la estimare se vor avea in vedere elemente existente privind impozitele, taxele sau contributiile aferente perioadelor precedente, identificandu-se rezultatul cel mai apropiat situatiei de fapt fiscale, care va fi ajustat in functie de rata inflatiei comunicate de Institutul National de Statistica.
Estimarea obligatiei de plata sau a bazei de impunere, dupa caz, se efectueaza dupa regulile proprii impozitului/taxei/contributiei datorate. In situatia in care nu exista informatii aflate la dispozitia organului fiscal, cazul va fi transmis inspectiei fiscale, in vederea includerii in programul de inspectie si efectuarii cu celeritate a inspectiei. in acelasi mod se procedeaza in situatia in care contribuabilul a inregistrat in anul anterior pierdere fiscala si daca, din datele aflate la dispozitia sa, organul fiscal nu poate estima obligatia fiscala datorata.
Ultima parte a procedurii analizate consta in stabilirea din oficiu a obligatiilor fiscale se face pe perioada de prescriptie a impozitului, taxei sau contributiei, pe baza deciziei de impunere din oficiu. Pe baza Referatului privind impunerea din oficiu, compartimentul de specialitate emite formularul 160 "Decizie de impunere din oficiu pentru impozitele, taxele si contributiile cu regim de stabilire prin autoimpunere sau retinere la sursa".
Decizia de impunere din oficiu a impozitelor, taxelor si contributiilor cu regim de stabilire prin autoimpunere sau retinere la sursa se comunica contribuabilului, in conformitate cu dispozitiile art. 44 din Codul de procedura fiscala.
Prin O.G. nr. 29/2011 are loc completarea art. 83 cu un nou alineat (4) indice 1 potrivit caruia depunerea unei declaratii fiscale dupa ce administratia fiscala a stabilit baza de impunere si obligatia fiscala se mai poate realiza doar in termen de 60 de zile de la data comunicarii deciziei de impunere din oficiu. incadrarea in acest termen determina luarea in considerare a obligatiei fiscale declarate si anularea deciziei de impunere din oficiul.